![Preeklampsia so šťastným koncom](https://www.malicek.sk/_media/29/154/a3/98343269_247632713325931_6424335665298669568_n-001.jpg)
Preeklampsia so šťastným koncom
Tehotenstvo je významným obdobím v živote ženy. Niektoré páry ho svedomito plánujú, iné nechávajú príchodu nového života “voľný priebeh”. Každý pár je iný a rovnako tak aj každé tehotenstvo – končiace v termíne pôrodu, po ňom, ale aj ďaleko pred ním. Príčin predčasných pôrodov je veľa a jedným z nich je aj závažné ochorenie preeklampsia. Všeobecne postihuje 5-10% tehotných žien a práve 22. máj je dňom celosvetovo venovaným zvýšeniu povedomia o tejto diagnóze pod heslom KONAŤ VČAS, VYŠETRIŤ VČAS. Vďaka skorému odhaleniu ochorenia a poskytnutiu potrebnej zdravotnej starostlivosti dokáže súčasná medicína zachrániť deti aj ich mamy, ako to bolo v prípade malej Emky a jej mamy Daniely.
Keď je na začiatku všetko ideálne
Daniela sa s manželom pokúšali o ich prvé bábätko niekoľko mesiacov, šlo o ich prvé tehotenstvo, prvé vytúžené dieťatko. Nadšenie bolo enormné, keďže ho znásobovala aj radosť širšej rodiny, šlo totiž o prvé vnúča z oboch strán. “Vždy vravím, že Emka našu rodinu uzdravila. Obdobie pred tehotenstvom bolo fádne, akoby bez farieb. Každý sa staral sám o seba, s rodičmi sme sa často nestretávali. Avšak, keď som otehotnela, celú rodinu to očakávanie nového člena veľmi stmelilo,” spomína si na svoje začiatky s rastúcim bruškom sympatická mamina.
“Bolo to obdobie plné nadšenia a eufórie. Žili sme s tým malým človiečikom, akoby bola už medzi nami. Tešila som sa z každej poradne, z každej sono-fotky bábätka. Posielala som ich všetkým príbuzným. Do práce som chodila normálne ako predtým, keďže tehotenstvo bolo fyziologické a bezproblémové, preto nebol dôvod opustiť zabehnuté koľaje,” opisuje Danka prvé mesiace. Výbavičku pre ich malé dievčatko však vtedy ešte nezabezpečovali, z poverčivosti si ju po častiach objednávali len okrajovo a využili služby uskladnenia vecí v obchodoch s detskými vecami.
Verdikt lekárov: všetko je v poriadku
Daniela bola jednou z tých rodičiek, ktoré svedomito absolvovali každú prehladku, každú poradňu. “Prehliadky boli rutinné. Ako prvorodička som absolútne netušila, čo od nich očakávať a preto mi pripadali v poriadku. Poradne boli veľmi rýchle a nechcela som lekára zdržiavať otázkami, uspokojila som sa so zhodnotením svojho tehotenstva ako fyziologickým. Zaplatili sme si dokonca 3D ultrazvuk, z ktorého máme dodnes záznam,” približuje svoj zodpovedný postoj dnes už dvojnásobná mama, ktorá si informácie o priebehu tehotenstva, o jednotlivých vývojových obdobiach dieťatka vyhľadávala najmä na internete, no pojem “predčasný pôrod” vtedy ešte nepoznala. “Pamätám si, aká som bola šokovaná z faktu, že sa dá porodiť tak veľmi pred termínom. Myslela som si, že sa dá porodiť len okolo termínu a všetko ostatné je potrat, kedy bábo nemá šancu prežiť.”
Maskované príznaky
Nebezpečenstvo preeklampsie tkvie v jej prvotných signáloch, ktoré sa často zamieňajú s bežnými tehotenskými prejavmi a postihuje ženy bez akýchkoľvek zdravotných ťažkostí, dodržujúce zdravý životný štýl, bez ohľadu na vek, najčastejšie po 20., prípadne po 24. týždni tehotenstva. Komplikácie prichádzajú nečakane a tak to bolo aj u Danky. “Počas cesty z práce domov som sa cítila unavená a nafúknutá, čo som pripisovala zvyšujúcemu sa týždňu tehotenstva. Spomínala som rýchle priberanie aj opúchanie svojmu gynekológovi, ten ma však odbil slovami, že tehotenstvo je fyziologické a v podstate všetko nenormálne je v tehotenstve normálne. Takže som nemala podozrenie, že sa niečo deje.”
Ako ďalej spomína, už dlhšie sa cítila nekomfortne, no ako prvorodička to brala ako nepríjemnú súčasť tehotenstva. Zbystrila však pozornosť, až keď necítila pohyby bábätka. “Bola som v 29. týždni a preto som bola zvyknutá na určitý režim pohybov. Keď som ich však necítila, prišlo mi to nezvyčajné. Pre istotu ma večer zobral manžel do nemocnice, kde si ma už nechali s diagnózou preeklampsia. Vtedy sa to celé začalo.”
Nebezpečenstvo pre matku i dieťa
Preeklampsia je ochorenie ciev placenty, ktoré zmenia svoju pôvodnú štruktúru a nie sú dostatočne rozšírené. Dôsledkom toho je zvýšený krvný tlak a nedostatočné zásobovanie plodu krvou a kyslíkom, kedy je dieťa nedostatočne zásobené živinami, keďže placenta už nedokáže naplno plniť svoju funkciu. V ohrození je aj rodička, ktorej môžu v dôsledku vysokého krvného tlaku zlyhávať orgány, hrozí poškodenie kardiovaskulárneho systému i centrálnej nervovej sústavy.
“Ocitla som sa na vyšetrovni a počula som len skloňovať dovtedy neznáme pojmy – retardácia rastu, čiže oneskorenie vývoja plodu, zlý prietok v pupočnej šnúre, nezvládnutá preeklampsia, hypertenzia, atď.,” opisuje Daniela, ktorá síce bola v 29. týždni, ale dcérka len v 26. “Necítila som pohyby, lebo bábätko šetrilo živiny, ktoré nedostávalo z placenty, na činnosť životne dôležitých orgánov.” Mladá prvorodička bola v šoku, panike, celú situáciu prirovnáva ku scéne z nočnej mory. “Behali okolo nás rôzne doktorky a sestričky. Merali mi tlak, diskutovali o nás medzi sebou, brali mi krv a ja som len bezmocne ležala medzi nimi a cítila, ako mi horúce slzy tečú po lícach a zastierajú zrak. Najskôr ma chceli ešte v tú noc poslať na akútnu sekciu, v čom im neonatologička zabránila. Bola obava z nedovyvíjaných pľúc bábätka. Nakoniec som dostala niekoľko kortikoidových injekcií a absolvovala rôzne procedúry na zníženie tlaku.” Práve ten je sprievodným javom preeklampsie. Daniela zdôrazňuje, že jej fyzicky nič nebolo, nič ju nebolelo, čo je, podľa jej slov, na preeklampsii najzákernejšie – nemusíte ju ani cítiť.
950 gramov hrdinstva
S preeklampsiou sa bojuje znižovaním krvného tlaku liekmi ako magnézium, pridávajú sa vitamíny a antihypertenzíva. Jedinou cestou vyliečenia je však ukončenie tehotenstva.
A tak, dievčatko menom Ema prišlo na svet akútnou sekciou s pôrodnou váhou blížiacou sa jednému kilogramu. Nasledovala náročná cesta, ktorá je väčšine rodičom predčasniatok dôverne známa – resuscitácia, intubovanie a umelá pľúcna ventilácia, problémy so saturáciou, transfúzie, zápaly, ..., “Bol to beh na dlhé trate, raz bolo lepšie, raz horšie, keď mi vysadili silné lieky, nosila som jej odsaté mlieko. V nemocnici strávila Emka osem týždňov, bola to skúška viery pre celú rodinu,” hovorí Danka, ktorá mala po pôrode v dôsledku preeklampsie taktiež závažné problémy.
Enormne vysoký tlak čestvú mamku neopúšťal ani po pôrode, v dôsledku čoho jej bolo nasadených päť druhov liekov. Kvôli nim nemohla dávať svojmu dieťatku prvé dni materské mlieko. Postupne však “odchádzal” aj najväčší opuch a domov sa dostala Danka o 13 kg ľahšia, no bolesť obličiek pociťovala ešte dlho po odchode z nemocnice.
Preeklampsia “zostala” v nemocnici, my ideme domov
Ako u každého rodiča, keď nadíde deň “D” a prídu so svojim dieťatkom domov, je to neuveriteľná radosť. Aj na tú si spomína Daniela, ktorá mala zároveň aj pocit strachu a zodpovednosti. “Kým sme boli s Emkou v nemocnici, boli tam sestričky a doktori, ale doma sme boli odkázaní len sami na seba. Emka mala po prepustení domov 2 310 gramov a bola veľmi drobná a krehká,” približuje mamina dnes už 8 ročnej dcérky prvotné pocity s novou členkou rodiny. “Bolo potrebné dodržiavať prísny režim kŕmenia, podávania liekov a cvičenia. Popri tom som si každé tri hodiny odsávala mlieko. Navštevovali sme rôzne ambulancie, kým nás povyraďovali. No skrátka bol to kolotoč. Časom sa však všetko dalo do normálu a Emka krásne dobehla svojich rovesníkov. V roku spravila prvý krok a odvtedy už nepoznáme pojem korigovaný vek,” dodáva na záver k prvým mesiacom života s predčasniatkom sympatická Daniela.
Odkaz pre každú tehotnú
Danka si prešla neľahkou cestou, ktorá môže postretnúť hociktorú rodičku a preto každej radí, aby nič nepodcenila. “Poradila by som len to, čo som už sama viackrát počula – ženy, dajte na svoj inštinkt a keď sa vám niečo nezdá byť v poriadku, neváhajte ani sekundu.”
Zdôrazňuje nezľahčovať príznaky a aby ženy nepremýšľali, či svojou návštevou budú na obtiaž, či na výsmech. Najmä pri preeklampsii je včasná diagnostika dôležitá z pohľadu záchrany dieťatka i jeho mamy. “Radšej sa trikrát prehnať zbytočne na kontrolu, ako to raz podceniť. A ak už vám preeklampsiu diagnostikovali, buďte silné a verte, že to dobre dopadne. Držím všetkým palce a prajem pôrod v termíne a zdravé detičky.”
22. máj – SVETOVÝ DEŇ PREEKLAMPSIE: KONAŤ VČAS, VYŠETRIŤ VČAS!
Za rozhovor ďakuje Veronika Kmetóny Gazdová